Linda Sinclair, 45-vuotias naimaton opettaja-
jolla ei ole naima-aikeita.
Hän eli normaalia elämää. Kurinalaista sellaista.
Minulla on tällaiset. - Ja säästäväistä.
Höystettynä pienillä nöyryytyksillä
Vaatimattomilla toiveilla.
Olen kunnossa.
Ja pettymyksillä.
Hän eli yksin Pennsylvanian Kingstonissa, lähellä synnyinkotia.
Hän eli yksinkertaista elämää, ilman suurempia mukavuuksia.
Vaikka hänen elämänsä kuulostaa kylmältä ja tylsältä, vakuutan, -
että Linda Sinclair oli sen sijaan intohimoinen nainen.
Romantikko. Siksi hän olikin yksin.
Koska hän oli aina ollut yksin.
Linda oli herkkä lapsi ja löysi turvapaikkansa kirjoista.
Suuret teokset saivat hänet innostumaan ja-
normaalin maailman näyttämään entistä haaleammalta.
Hän ei nähnyt syytä osallistua tavallisten lasten leikkeihin.
Eikä häntä kiinnostanut nuorison banaalit innostuksen kohteet.
Suuret tunteet ohjasivat Lindaa kohti elämän tarkoitusta.
Hän omistautui sytyttämään kirjallisuuden paloa-
nuoriin mieliin. Hän hoivasi heidän ihanteitaan...
Kuinka yhteiskunta ottaa yksilön ehdottaman muutoksen vastaan?
...ja arvosti mielipiteitään. He jumaloivat häntä.
Mutta hänen periksiantamattomuus tuomitsi hänet vanhanpiian elämään.
Linda? Don. Hauska tavata. - Samoin.
Tilasit ilman minua. - Anteeksi, minä...
Ei, se oli vain vitsi.
Kuinka hän voisi olla roolimalli jos hän tyytyisi keneen tahansa?
Ja nyt olen työtön. Se on itse asiassa mukavaa, on paljon aikaa.
Lopetin jään käyttämisen ja kasvatin viikset-
ja avioeroni jälkeen kasvatin tämän parrankin-
ja tunnen olevani taas oma itseni. Voisin kyllä ottaa vähän jäätä.
Hän kaipasi herkkää ja huomaavaista miestä.
Tarvitseeko siitä saada 35-40000 dollaria vuodessa ilman potku-uhkaa-
vain että opettaa lapsia taputtamaan ja juoksemaan piirissä?
Liikunta saisi olla vanhempien vastuulla. Mitä opetitkaan, ranskaa?
Jonkun kypsän ja pehmeä-äänisen.
Systeemisi ei toimi, Linda! Se kaipaa ilmaa. Anna sen kuolla!
Tämä on maalaisjärkeä. - Hei, kiitos.
Voitko hoitaa tämän? Minulla ei ole käteistä. Kiitos, Linda.
Linda luovutti miesten suhteen.
Miksi emme palaa intiaaniaikoihin jossa vaihdettiin oravannahkoja?
Hän rakasti työtään ja huolehti itsestään.
Se sai riittää.
Ja jos stoalaisen neiti Sinclairin yllä leijui masentava tunne-
olkoon niin. Jos kirjallisuus oli opettanut hänelle jotain, -
se oli että todellinen romantikko on aina yksin-
ja tämän on oltava aina varuillaan maailman vaarojen varalta.
Hei. Helvetti! Hiton hitto!
Jason Sherwood! Olin vuoden 2006 luokallanne.
Jason Sherwood? Mitä sinä täällä teet?
Luulin että asut New Yorkissa. - En enää.
Olen niin pahoillani.
Vien sinut ensiapuun. - Ei se mitään, olen ihan kunnossa.
Isäni on sairaalassa töissä. - Vien sinut sitten kotia.
Polttaa saatanasti! Poltitte kasvoni! - Anteeksi! Autoni on tuolla.
Kuka käyttää pippurikaasua Kingstonissa?
Minulla on pyyhe takakontissa. - Tämä toimii ihan hyvin.
Olen niin pahoillani. - Ei olisi pitänyt säikäyttää teitä.
Olisi pitänyt tunnistaa sinut heti. Miksi olet takaisin Kingstonissa?
Luulin että olisit menestys Broadwaylla. Se on vain ajan kysymys.
Olit yksi parhaista kirjoittajista mitä minulla on ollut.
Mitä kuuluu? Viimeksi kuulin että opiskelit näytelmänkirjoitusta?
Draamankirjoitusta. Valmistuin pari vuotta sitten.
Ja? Älä pidä minua jännityksessä. - Lopetin kirjoittamisen.
Mitä tarkoitat? - Että se on ohi.
Opinnäytenäytelmäni kesti ikuisuuden. Mutta uskoin siihen todella.
Yritin saada sille tuottajaa ja koitin saada ihmisiä lukemaan sen.
Jatka suoraan. Asun isäni luona.
Mitä hän on tästä mieltä? - Et tiedä isääni.
Tiedänhän. Käymme samalla salilla. - Sepä hauskaa.
Hän ehdotti lakiopintoja. Teen varmaan niin.
Voi, Jason. - Kirjoittaminen saa minut voimaan pahoin.
Minun on tehtävä jotain ja lakikoulu on jotain. Seuraavasta vasempaan.
Tässä on hyvä. Oma koti kullan kallis. Kiitos kyydistä.
Olen todella pahoillani. - Ei se mitään.
Jason, jos voin auttaa jotenkin... Lukisin näytelmäsi mielelläni.
Mikä ettei. Voin tuoda sen koululle.
Sopiiko? Hei hei, neiti Sinclair. - Heippa!
"Oli mitä parhain aika ja mitä kauhein aika." Palauttakaa kokeenne.
Nyt kun tiedän että olette lukeneet "Kaksi kaupunkia"-
puhutaan Sydney Cartonin kuolemasta. Miksi hän vaihtoi paikkoja-
kuolemaantuomitun kanssa? Miksi hän uhrasi itsensä?
Fallon?
Minusta se on siistiä koska hän tekee sen Lucien takia.
Hän rakastaa naista niin kovasti että ottaa tämän uuden miehen paikan.
Se on täysin epäitsekästä. - Oikein hyvä. - Niin?
Oletteko kirjoittanut mitään? Romaania tai näytelmää?
Ei, en ole kirjoittaja vaan lukija. Tarvitsemme myös heitä.
Vain todellinen taiteilija voi antaa äänen ihmiskokemukselle.
Niin, Will? - Jos Dickens oli sellainen taiteilija, -
eikö hän olisi voinut keksiä loppua jossa päähenkilö ei kuole?
Et tajua asian ydintä. Sydney Cartonin kuolema on epäitsekäs teko.
Hän saa tyydytystä tietäessään kuolevansa jalon asian takia.
Tämä ymmärrettiin Dickensin aikana. Tänään taas-
olemme menettäneet kosketuksen arvoihin kuten kunnia, epäitsekkyys-
ja pyyteettömän rakkauden puhtaus.
Hei. - Jestas sentään, tule sisälle.
Kaikki haluavat tavata sinut. - Minulla on teille yllätys.
Tämä on Jason Sherwood, entinen oppilaani, -
joka valmistui draamakirjoituksen ohjelmasta NYU:sta.
Moni teistä muistaa lukeneensa hänen tarinansa "The Hidden Court".
Anteeksi siitä. Tulin tuomaan tämän. - Kiitos. Voit myös jäädä.
Ei kiitos, minä tästä lähden.
Olette onnekkaita neiti Sinclairista. Minulla oli monia upeita opettajia-
NYU:ssa ja hän kuuluu heidän joukkoonsa.
Kiitos. Näkemiin!
Okei, myönnän. Lahjoin hänet sanomaan noin. No niin, jalo uhraus.
Tri Sherwood? Tapasin poikanne tänään.
Olen Linda Sinclair. - Tiedän. Jason on palannut kotiin.
Hän kertoi New Yorkista. Surullista. - Niin...
Hän saavutti pisteen jossa halusi tarkastella asioita uudelleen.
Olisi sääli jos hän lopettaisi kirjoittamisen. Hän on niin lahjakas.
Se on rankka ala, joka ei vain sovi kaikille.
Odotan hänen näytelmänsä lukemista. - Näyttikö hän sen teille?
Toivottavasti pidätte siitä. - Pidittekö te?
Ei ollut ihan minun juttuni.
Mukava tavata, rouva... - Neiti. Neiti Sinclair.
El-KANNUSTAVA
Neiti Sinclair. Aivan.
HYLÄTTY
Haloo? Ei kiitos, ja poistakaa minut listaltanne.
Kiitos paljon.
Neiti Sinclair, tässä on "Kotelo". Jason.
"Valot himmenevät. Verhot."
Hei, Jason. Herätinkö? - Et ollenkaan. Hei.
Mitä kuuluu? - Luin näytelmäsi.
Niinkö? - Se on fantastinen!
Piditkö siitä? - Rakastin sitä! Se on upea!
Olen itkenyt puoli tuntia. Tuollaisella lopulla!
Kuinka voit edes harkita lakia? Kuulut New Yorkiin.
Tuo on mukavasti sanottu. - Ei, en ole mukava vaan rehellinen.
En kestä sitä ajatusta ettei kukaan näkisi tätä.
Samoin, mutta niin se vain on.
Ei se mitään. Minusta tulee juristi. Minun on päästettävä irti.
Entä jos olisi keino saada se tuotettua nyt heti?
Kiinnostaisiko se sinua? - Sellaista keinoa ei ole, koska...
Muistatko Carl Kapinasin? - Herra Ka-penis, teatteriopettaja?
Pyydän, hän on ystäväni. - Anteeksi. Kapinas.
Hän valittaa aina kuinka joutuu ohjaamaan samaa näytelmää.
Haluan antaa hänelle "Kotelon". - Minä...
En ole varma mitä olen siitä mieltä.
Sillä jos hän pitää siitä, mistä olen varma, hän voi tuottaa sen.
Vanhalla koulullani?
Hemmetti vieköön! - Ja hän ohjaisi sen?
Okei, Carl voi vaikuttaa hieman tökeröltä mutta hän tuntee draaman.
Linda, oletko siellä? - Anteeksi.
Linda! - Carl, voitko odottaa hetkisen?
En, sillä koin juuri valtavan yliaistillisen kokemuksen. Kuulitko?
Kuulin kyllä! Hyvä on!
Voi, Linda! Tämä on minun tarinani! Poika kirjoitti sen minulle.
Tunsin aivan samoin! - Ja aihe on universaali.
Se on niin loistava. Aivan kuin olisin muuttunut.
Sopii julisteeseen. "Kotelo muuttaa sinut. Pysyvästi."
Linda, näen kaiken niin selkeästi.
Näen sen neo-edvardiaanisena saksalaisena ekspressionismina.
Mutta värikkäänä ja hauskana. Halle Anderson sopisi päärooliin.
Ja Sheila Nussbaum irlantilaisena äitipuolena loistaa murteissa!
Ajoitus on täydellinen! Olen kerännyt upeita näyttelijöitä tänä vuonna.
Uskotko että pystymme siihen? - Me pystymme ja meidän täytyy.
Minusta on tullut taiteellinen zombi-
joka kulkee elottomana saman tuotannon läpi vuodesta toiseen.
Minun pitäisi ohjata "Tärkeintä on olla aito" jo viidettä kertaa.
Yritä nyt tuoda siihen eloa. Varsinkaan tämän lukemisen jälkeen!
Tämä on kuin O'Neill, Kafka ja Spielberg menisivät baariin.
Tämä on tuore, tämä on uusi... - Ei tule tapahtumaan!
Miksi ei? - Tämä ei ole high school-näytelmä.
Mitä sinä siitä tiedät? Olen tehnyt 38 tuotantoa.
Yli 19 vuotta. Minä tiedän parhaiten. - Kukaan ei kyseenalaista sitä.
Phil tarkoittaa vain... - Phil haluaa nähdä "Meidän kaupunkimme".
Minä pidän siitä. Se on mahtava, kaikki pitävät siitä.
Luulin että tekisimme "Tärkeintä on olla aito".
Trudie, jos joudun tekemään taas voileipiä, tapan itseni.
Sama kuin silloin kun teit "Oklahoman" niillä naamareilla.
Se oli esitetty japanilaisella No-tyylillä, ihan tiedoksesi.
Lydia Plotke kutsui sitä nerokkaaksi. - Minusta se oli syvältä.
Sanoo mies jonka mielestä "American Buffalo" kertoo puhvelista.
David Mametin sanoin:"Haista paska!" - Hetkinen!
Aikalisä! Rauhoittukaa nyt!
Anteeksi. - Hyväksytty.
Mitä näytelmään tulee, "Kotelo"...
Olen vaikuttunut siitä mitä tämä poika on kirjoittanut, mutta...
Onko se sovelias oppilaillemme? Mitä vanhemmat ajattelevat siitä?
Hyväksyykö lautakunta sen? - Mikä tässä on ongelmana?
Haloo! Siinä on kirosanoja ja väkivaltaa!
Niitä lievennettäisiin. - Siitä voidaan keskustella, mutta...
Puhumattakaan kuluista näiden tehosteiden ja pukujen kanssa.
Ja se tyttö joka muuttuu ötökäksi. Tämä ei ole Broadway!
Olen valitettavan tietoinen siitä. - Meillä on rajallinen budjetti.
Tässä on kyse lapsista.
Ajatella kuinka he haluavat näytellä entisen oppilaan näytelmän.
Myykää lautakunnalle ja vanhemmille Jason Sherwood.
Entinen oppilas joka tuli takaisin inspiroimaan seuraavaa sukupolvea.
Tämä on upea tarina ja uskon tietäväni niistä jotain.
Tuplaamme lippujen myynnin. Kingstonin väki kaipaa jotain uutta.
Ja jos ylitämme budjetin, maksan sen itse.
Uskon tähän niin paljon. - Phil, mitä olet mieltä?
Emme ole puhuneet lopusta. - Mitä siitä?
Se on hyvin synkkä. - Synkkä?
Teinityttö hirttää itsensä ja isä ampuu itseään päähän. Se ei sovi!
Kaikki roikkuu lopun varassa. - Se on runoutta. Ibseniä.
Meidät haastetaan oikeuteen. - Loppua on muutettava.
Hyvä on. Leikkaamme sen pois.
Jätämme sen avoimeksi. Yleisön tulkinnan varaiseksi.
Pidän siitä. - Entä Jason?
Hän ymmärtää että teatterin eteen on voitava joustaa.
Minun on aloitettava koe-esiintymiset perjantaina. Niin paljon tehtävää!
Mutta se ei tunnu edes työltä. - Carl, emme voi leikata loppua!
Se pilaa näytelmän! Kuinka muka selitän tämän Jasonille?
Emme leikkaa loppua pois. - Emmekö?
Sanoin vain niin saadakseni luvan. Niin showbisnes toimii.
Jatketaan millä hinnalla hyvänsä. Kun yleisö vollottaa ensi-illassa, -
jopa Phil hyväksyy sen.
Oletko varma? - Olen. Lupaan sen.
Tämä on peliä ja tiedän miten sitä pelataan.
Hei, anteeksi että olen myöhässä. - Jestas, olet ihan jäässä!
Tilataan sinulle kahvia. - Ei kiitos, minulla on mahahaava.
Hieman yrttiteetä? - Ei kiitos, en halua mitään.
Kauanko sinulla on ollut se? - NY:sta ja näytelmästä lähtien.
Näytelmästä puheen ollen... - Juuri niin!
Tässä on sopimus jonka Phil Pelaski laati.
Siinä lukee että annat koululle luvan esittää näytelmäsi.
Allekirjoita tähän niin homma on selvä.
Kaikki hyvin?
Tiedän että haluat vain auttaa, -
mutta tämä ei ole varsinaisesti näytelmä high schooliin.
Tiedän sen. - Ja vaikka haluankin sen tuotettavan-
jättäisin sen mielummin tekemättä. - Carl ja minä tunnemme samoin.
Minä... En usko että pystyn siihen.
Haluatko että isäsi voittaa? - Mitä?
En ole typerä. Tiedän mistä näytelmä on peräisin.
Isäsi ei ymmärrä sinua. Hän ei tue sinua.
Hän väittää muuta. - Taloudellisesti, ehkä.
Mutta vain jos teet niin kuin hän haluaa. Näytä että hän on väärässä!
Entä jos hän ei ole väärässä? - Kaikki menettävät itseluottamuksen.
Mutta jos teet tämän, saat sen takaisin. Lupaan sen.
Aivan kuin myisin sieluni. - Ja, herr Faust, nyt se on minun.
Sheila Nussbaum esittää Margaretia, julmaa, irlantilaista äitipuolta.
Sheila on harjoitellut irlannin murrettaan.
Tavataan Grafton Streetin pubissa, helvetin ateisti!
Will Traynor esittää tohtori Tim Shermania, alkoholisoitunutta isää.
Fallon Hughes esittää kuollutta äitiä, Ariadnea, -
joka kummittelee koikuningattarena. Viimeisimpänä muttei vähäisimpänä...
Halle Anderson on Jane Sherman, herkkä ja väärinymmärretty Angelu.
Herra Sherwood, Kingston High'n teatterilaitoksen puolesta-
sanon että tämä on kunnia ja meillä on varmasti paljon kysyttävää.
Kuka aloittaa? - Halle.
Näytelmäsi kertoo millaista on olla teinityttö. Kun ei tiedä kuka on-
ja ymmärtääkö kukaan sinua. Haluan esittää sen mahdollisimman aidosti-
joten auttaisi tietää mistä Jane tuli. Mikä inspiroi sinua?
Kaikki mitä kirjoitan ja mitä hahmoni kokevat on aitoa.
Kaikki on tapahtunut minulle. Olen kokenut sen kaiken.
Tarina on hyvin henkilökohtainen. - Enempää kysymyksiä?
Sivulla 52, kun Tim tappelee Janen kanssa...
Täytyykö hänen lyödä tyttöä?
Eikö hän ole liian sulkeutunut osoittaakseen tunteita?
Se vain vaikuttaa hieman...
Hieman miltä? - En tiedä... Hieman kuluneelta.
Will, onko tuo tarpeellista?
Minä... Anteeksi.
Hyvänen aika sentään. - Will, mikä sinua vaivaa?
Sinulla on onnea päästä kirjoittajan puheille. Jason on vieraamme-
ja jos et voi kohdella häntä kunnioittavasti voimme löytää jonkun-
sinun tilallesi. Sitäkö sinä haluat? - En.
En luullutkaan niin. - Otitko lääkkeesi tänään?
Tämä oli iso virhe. - Olen niin pahoillani.
En aio antaa jonkun näsäviisaan kutsua näytelmääni kuluneeksi.
Kohtaan tällaista päivittäin. - Se on työtäsi. Minun ei tarvitse.
Ei, mutta arvostamme sitä että olet täällä. He rakastavat näytelmääsi.
Eivätkä. - Olisi kauheaa jos perääntyisit nyt.
Paitsi herra Kuluneelle. - Will? Hän vain kokee sinut uhkana.
Hän on lapsi Kingstonista ja sinä näytelmäkirjailija New Yorkista.
Annatko hänen päästä ihosi alle?
Jason, työsi on upeaa.
Anteeksi jos ylireagoin, mutta en osaa ottaa kritiikkiä vastaan.
On helppoa lannistua, mutta älä tee sitä.
Olemme takaisin. - Hienoa! Käydäänpä istumaan.
Pyydän äskeistä anteeksi. - Ei se mitään.
Oliko nimesi Will? - Oli. Ja hei, olen pahoillani.
Älä turhaan. Hyvä että otit sen puheeksi.
Kyllä, Tim on sulkeutunut. Hän on tukahduttanut tunteensa aina.
Siksi hän vihaa Janea. Tyttö edustaa kaikkea mitä hän ei ole.
Tyttö on avoin ja kykenevä tuntemaan eikä hän voi pidätellä niitä tunteita
Kun hän lyö Janea, kaikki tukahdetut tunteet kiehuvat viimein yli-
ja jos se esitetään niin kuin kuuluu, se ei näytä kuluneelta.
Vastasiko tuo kysymykseesi? - Kyllä. Kiitos.
Muita kommentteja? Sitten jatketaan eteenpäin.
Minäkin olin aikoinani lupaava näyttelijä. Yllättävää, eikö?
Vuosi oli 1983. Asuin viidennessä kerroksessa Avenue C:llä.
Odotin läpimurtoani ja eräänä päivänä minut kutsuttiin koe-esiintymään-
itse teatterijumalan, herra Stephen Sondheimin eteen.
Vaikka en saanut roolia, sain suurelta mieheltä siunauksen.
Hän veti minut syrjään ja sanoi kaksi sanaa jotka muuttivat elämäni.
"Älä luovuta."
Minä en luovuttanut ja sillä tavalla löysin tieni tänne teidän luoksenne.
Nyt kun lähdemme rankalle mutta palkitsevalle matkallemme-
haluan kunnioittaa herra Sondheimia. - Aloita vain kuvaaminen.
Musiikkia, kiitos.
Pala palalta kasaamme sen. Osa osalta teemme siitä taideteoksen.
Jokainen hetki merkitsee, jokainen yksityiskohta on tärkeä.
Pala palalta kasaamme sen.
Sormista olkapäähän, 68 senttimetriä.
Suu kiinni, typerä tyttö! Vihaan sinua enemmän kuin pirun isääsi!
Kaikki puut. Pidän puista. Jos puu kaatuu käytävässä...
BMW on maailman upein auto.
Suu kiinni, typerä tyttö! Vihaan sinua enemmän kuin pirun isääsi!
Carl, onko sinulla hetki?
Korjaa jos olen väärässä, -
mutta Margaret olisi uhkaavampi jos hän olisi hieman hillitympi.
Aivan. Kiitos.
Kuin Amanda "Lasisessa eläintarhassa" halliten lapsia petollisesti?
Satiinihanska rautanyrkissä? - Juuri niin.
Mielenkiintoista...
Kokeillaan sitä. - Sheila, minulla on ajatus.
Hyvä huomio.
Suu kiinni, typerä tyttö. Vihaan sinua enemmän kuin pirun isääsi.
Jason. - Helvetti!
En voi uskoa tätä. Haluan puhua kanssasi ulkona.
Ette voi vain rynnätä tänne. Me harjoittelemme.
Haluan puhua poikani kanssa. Nyt!
Ette taida ymmärtää... - Se on okei. Jatkakaa ilman minua.
Jatkakaa ilman minua. Palaan pian.
Onko kaikki hyvin? - Kenties ei.
Mutta kaikki suuri taide syntyy tuskasta. Muistakaa se.
Mitä täällä tapahtuu? Jos näen jonkun tarraavan toiseen, se kuuluu minulle.
Kuunnelkaa! Kahden viikon ajan poikanne on raatanut sormet verillä-
ja kun lopulta ilmestytte tänne, te raahaatte hänet ulos ja sätitte häntä
Ette tiedä mistä tässä on kyse. - Tiedän tarkalleen mistä on kyse.
Mistä te oikein puhutte? - Tyypillinen alfauros.
Ette huijaa minua. - Minun täytyy palata sairaalaan.
Menkää, mutta ette voi estää tätä näytelmää! Jason saa mitä ansaitsee!
Taiteilijana! - Hyvä on.
Jason. - Mahahaava se vain. Kaikki on hyvin.
Mennään sisälle. Voi ei. - Kiitos.
Minulla on sinulle jotain.
Missä se nyt on?
Unohdin lääkkeeni kotiin.
Löysin sen!
Onko tässä vielä päiväystä...
Se on ohi kymmenessä minuutissa. - Otahan tästä.
Kiitos. - Onneksi minulla oli tuo pullo.
Ei, vaan kiitos että puolustit minua.
Hän on öykkäri ja hänelle on kerrottava että hän on väärässä.
Niin. Hän on ollut tuollainen siitä asti kun äitini...
Jason...
Olen pahoillani. Olen niin pahoillani.
Kaikki on hyvin.
Hän on paskiainen. - Tiedän.
Anteeksi!
Okei...
Minä taidan lähteä kotiin. - Selvä.
Nähdään myöhemmin.
Heippa.
Mitä hän meni tekemään? Mitä hän meni tekemään?
Tapahtuuhan tällaista.
Kirjojen sivut olivat täynnä tällaisia suhteita.
Oli luonnollista että tunteet nousisivat... ja tulvisivat yli.
Eihän kukaan tuomitsisi häntä näin pienestä hairahduksesta?
LUMPPU
Linda, minun on puhuttava kanssasi hieman arasta asiasta.
Jason ja minä puhuimme, ja...
Meistä koikuningattaren pesän taustaan sopii paremmin punainen.
Se vie meidät budjetin yli, enkä haluaisi pyytää...
Paljonko?
Saat nimesi kylttiin. - Älä siitä huoli, Carl.
Hei, neiti Sinclair! - Puhuitko Kapinasin kanssa?
Kyllä, puhuin. Voimmeko jutella kahden kesken?
Tietysti. Menemmekö? - Suo anteeksi, Will.
Voimme puhua täällä. - Selvä.
Olemme aikuisia ja vaikka eri-ikäisillä voi olla suhteita, -
olen sitä mieltä että olisi parempi ettei niin kävisi enää uudestaan.
Emme siis tehneet mitään väärää. Näytelmän takia...
Meidän on oltava ammattimaisia. Emme voi sallia harhautuksia.
Olen täysin samaa mieltä. - Ajatuksiesi on oltava selkeät.
Aivan. Koska näytelmä on tärkein. - Juuri niin!
Hyvä että olet samaa mieltä. - Olemme siis vielä ystäviä?
Tietysti, älä siitä huoli. Sinulla on muita asioita huolehdittavana.
Kuten Willin hautajaispuhe. - Niin, hän ei osaa keskittyä.
Niin, joten mennään tuonne työstämään sitä.
Voisin tarvita apuasi. - Sitten saat sitä.
Kiitos. - Hoidetaan homma.
Siis ei... Mennään ulos ja...
Anteeksi.
Hei. Kunhan tiedätte...
En ollut koululla näytelmän takia vaan koska Jason valehteli minulle.
Tiistaisin ja torstaisin hänen pitäisi olla valmennuskurssilla-
ja hän sanoi ettei näytelmä tulisi niiden tielle. Mutta hän valehteli.
Pitäisikö minun uskoa tuota? - Hän lähetti tämän eilen.
"Hei, isä. Matkalla kurssille. Tulen takaisin illalla."
Näettekö? - Jos hän valehteli, -
hän teki niin koska hänellä ei ole vaihtoehtoa. Te muserratte hänet.
Kuinka niin? - Pakotatte hänet lakikouluun.
Pakotan? Oikeustieteellinen oli täysin Jasonin oma idea.
Varmasti, ja ette halua hänen menevän - Tehän tiedätte minusta kaiken.
Mielestänne olen täysi paskapää!
Voisitte antaa Jasonille kunnioitusta ja vapautta jonka hän ansaitsee.
Lakkaanko puhumasta hänelle? Teillä ei ilmeisesti ole lapsia.
Anteeksi mitä?! Minulla on kokemusta sadoista lapsista.
Aijaa. Teen parhaani Jasonin kanssa. - Ehkä se ei riitä.
Noinko sanot oppilaillesi? - Tiedätkö mitä? Olet paskiainen.
Mitä? Pallomainen?
Sanoin...
Haloo? - Täällä on Linda. Ehditkö hetken?
Törmäsin isääsi ja... - Hei, neiti Sinclair.
Kuka siellä on? - Luemme repliikkejä Hallen kanssa.
Oletko yhä koulussa?
En. Olemme minun luonani. Se on helpompaa. Onko kaikki kunnossa?
On. Anteeksi, että häiritsin.
Jutellaan huomenna. - Okei, nähdään huomenna.
Hei hei, neiti Sinclair! - Jatketaanko siitä mihin jäimme?
Verojen ja kuljetuksen kanssa hinta on 433 dollaria ja 52 senttiä.
Siihen sisältyy savukone ja hieman kalliimmat strobovalot.
Onko tämä kaikki tarpeellista? - Kyllä, jos näytelmän pitää toimia.
Mutta voin käydä ostamassa tasku- lamput, jos haluat päästä halvalla.
Rauhoitu. Minä vain kysyin. - Anteeksi.
Halle on erinomainen, eikö? Kiitos paljon.
Lopeta!
Uskomatonta, että saimme kokeen.
Halle, voisimmeko puhua?
Istu alas.
Ensiksi haluan sanoa, että pärjäät upeasti Janena.
Kiitos. Työskentelen ahkerasti, mutta rakastan sitä.
Tiedän sen. Tiedän kuinka tärkeä tämä näytelmä on sinulle-
enkä halua, että mikään vaarantaa sen.
Olenko pulassa? - Et. Se on vain niin, että...
No. Tämä koskee Jasonia.
Jotkut ovat huomanneet, että käyttäytymisesi on sopimatonta.
En ole tehnyt mitään. - Mutta ihmiset olettavat asioita.
Ei pitäisi. - Tiedän, mutta niin se on.
Haluat tehdä näyttelemisestä uran. Vai mitä?
Saanko antaa pari neuvoa? Kun menet koe-esiintymiseen-
tapaat paljon miehiä, jotka voivat olla kiinnostuneita muustakin.
Olet todella viehättävä nainen ja saatat haluta käyttää sitä hyväksi.
Se voi toimia lyhyellä aikavälillä, mutta saatat menettää kunnioituksen-
ja sinua saatetaan alkaa pitää lutkamaisena. Minä välitän sinusta-
ja haluan, että ansaitset kunnioituksen mielesi avulla.
Siksi sinun pitää pysyä kaukana Jasonista. Oliko tässä järkeä?
Tuo vaikuttaa epäreilulta. Pojat saavat tehdä mitä haluavat.
Se on epäreilua, mutta elämme sellaisessa maailmassa.
Voi kun se ei olisi niin. - Niinpä.
Mutta olen oppinut, ettei toivominen auta.
Maailman muuttaminen on vaikeaa, mutta pystymme siihen.
Onneksi puhuimme. Lähde lounaalle. Nähdään harjoituksissa.
Nähdään.
Ja 800 dollarin tekotakka on halpa ostos.
Älkää leikkikö sillä, pojat! - Anteeksi!
Olet kuin kouluteatterin Peggy Guggenheim.
Mutta kauniimpi.
En voi uskoa tätä! Hän on oppilas, Jason. Tuo on törkeää!
Odotin sinulta enemmän. Tämä menee tietoihisi.
Linda, rauhoitu. - Voit unohtaa sen suosituskirjeen.
Et voi tehdä noin! - Et antanut minulle vaihtoehtoja.
Vanhempani tappavat minut. - Istu alas. Hoidan asian. - Linda!
Hei! Linda, voimmeko puhua tästä?
Tästä ei tarvitse puhua. - Emme tehneet mitään.
Kiellät sen, vaikka näin kaiken. - Hän aloitti sen.
Olet niin ritarillinen. He pitävät sinua esikuvanaan.
On kamalaa käyttää sitä hyväksi! Luulin, että otat tämän vakavasti.
Luulin, että olet valmis olemaan ammattilainen. Tuo oli amatöörimäistä
Paskat! Olet mustasukkainen!
Miksi olisin mustasukkainen pienestä pussailusta poikien pukuhuoneessa?
Haluatko pikapanon luokkahuoneessa? Haluatko panon? Tarvitset sitä!
Olet kamala!
Hitto!
Haloo? Poistakaa minut siltä helvetin listalta älkääkä soittako enää!
Fallon Hughes? Ed McKee.
Horatsu!
Benjamin Meyer. - Horatsu!
Mikä teitä vaivaa? Rauhoittukaa.
Muuten saatte jälki-istuntoa. Onko selvä?
Tekopyhä. Lutka. Ämmä.
Teema on "Talviunelma", johon sopii isot sängyt ja lumiukot pyjamissa.
Kamala idea.
Meidän täytyy puhua! - Joanie, puhutaan siitä huomenna.
Mutta tämä on "Talviunelma". - Ulos.
Jotain kamalaa on tapahtunut. - Kuulimme sinusta ja Shakespearesta.
Halle Anderson levittää minusta kamalia huhuja-
ja hän kirjoitti kamaluuksia luokkani oveen.
Miksi Halle tekisi niin?
Näin kuinka hän pelehti Jason Sherwoodin kanssa pukuhuoneessa.
Auts! Olisit sanonut meille.
Annoin hänelle varoituksen. Luulin, että se riittäisi.
Hyvä opettaja päästää oppilaan helpolla ja saa veitsen selkään.
Ja se tyyppi pelehti meidän oppilaamme kanssa! Kohta helisee.
Onko Halle harjoituksissa? - On, mutta...
Täytyykö tämä tehdä nyt? Emmekö voi mennä toimistoosi?
Tämä pitää hoitaa nyt. Tuollaiset huhut voivat satuttaa opettajia.
Varsinkin noin hienoa mainetta. - Linda, sinua käytettiin hyväksi!
Katso heitä suoraan silmiin ja sano, ettet hyväksy tätä!
Sinä ja sinä. Tänne. - Sinä myös, Carl.
Yritämme harjoitella, Phil. - Se saa odottaa.
Romeo ja Julia ovat pelehtineet harjoitusten jälkeen.
Ja Julia on levittänyt valheita yhdestä parhaimmasta opettajastamme.
Ne eivät ole valheita. Hän on musta- sukkainen, koska hän valitsi minut.
Se on totta! He panivat. - Kaivat maata jalkojesi alta.
Minne sinä menet, Halle? Tule takaisin!
Mitä tämä huutaminen on? - Traynor, mitä helvettiä tuo on?
Itsemurhakohtaukseeni.
Eikä ole. Meillä oli sopimus. - Mikä sopimus?
Voin selittää. - Se loppu piti leikata pois.
Mitä?! - Miksi te harjoittelette loppua?
Toimitko selkäni takana, Carl? - Olet käsittänyt väärin, Phil.
Haluan, että näyttelijät kokevat Jasonin näytelmän synkkyyden.
Loppua ei ollut tarkoitus esittää. Mehän sovimme sen leikkaamisesta.
Carl, mitä helvettiä? Et kertonut siitä.
Luulin, että Linda teki sen selväksi, kun allekirjoitit sopimuksen.
Ei... - Tiesitkö sinä? Tiesitkö?!
Kai sinä luit sopimuksen? - Hän pakotti allekirjoittamaan sen.
Et kertonut lopusta, koska tiesit, etten olisi suostunut.
Onko tämä totta?
Onko se totta?!
On, mutta voin selittää. Se on monimutkaista.
Pieni pussailu pukuhuoneessa. - Haluatko mieluummin nussia luokassa?
Haluatko panna? Sinä tarvitset sitä!
Hups. - Minähän sanoin. Hän on valehteleva huora!
Linda saat potkut. Juokse vain.
Sait potkut! - Kuka nyt on lutkamainen?
Linda! Älä juokse karkuun.
Miten saatoit valehdella noin? Luotin sinuun!
Mene pois! - Vittu!
Ei taas! Vittu! Vihaan tätä helvetin koulua!
Jouduit onnettomuuteen. Olet sairaalassa. Kaikki järjestyy.
Eikä järjesty. - Kylläpäs. Lupaan sen.
Hei, tri Sherwood. - Ei. Haluan jonkun toisen.
Siihen menisi pari tuntia. - Minä odotan.
Voitko jättää meidät hetkeksi? - Tietysti. - Hän taitaa olla shokissa
Ei hätää. Olet hyvissä käsissä.
Tämä on hieman epämukavaa. Tässä lukee että olit auto-onnettomuudessa-
hierottuasi pippurisumutetta silmiisi.
Vau. Okei.
Huimaako? - Ei.
Voitko pahoin? - En.
Koskeeko niskaasi? Minne?
Tänne ylöskö?
Sattuuko? - Sattuu.
Kuinka pahasti, asteikolla 1-10? - En tiedä. Kolme. Viisi.
Mitä tuo tarkoittaa? - En tiedä. Se pitää kysyä.
Katsotaanpa.
Okei... Tämä pistää.
Se ei näytä pahalta. Hoitaja saa putsata tuon.
Sinulla kävi tuuri. Et taida tarvita tikkejä.
Okei...
Ole hyvä. On hyvä, että se tulee ulos.
Voisitko lähteä?
Onnettomuuden jälkeen on tavallista...
Pyydän... - Tällaiset tunnepurkaukset ovat tavallisia.
Älä ole minulle noin kiltti. Tiedän, että vihaat minua.
En vihaa sinua. Kuuntele.
Meillä on ollut erimielisyyksiä-
mutta arvostan kaikkea, mitä olet tehnyt Jasonin vuoksi.
Voi luoja!
Ja voin kertoa, että olet hänelle todella tärkeä.
Mitä nyt? Sanoinko jotain?
Minä, minä...
Harrastin seksiä poikasi kanssa.
Mitä? - Kuulit kyllä.
Kuinka... Kuinka kauan sitä on jatkunut? Oletteko suhteessa?
Emme. Se tapahtui vain kerran. - Milloin?
Voisiko tämä olla tässä? - Ei voisi.
Ennen kuin... Mikä sinua vaivaa?
Panetko vanhoja oppilaitasi? - En halua puhua siitä.
Eikö sinulla ole tärkeämpää tekemistä? Henkien pelastamista?
Joku vie sinut ortopediaan.
Korttisi hylättiin.
Koita tätä. Voisiko joku soittaa taksin?
Jason... Rauhoitu. Minä ymmärrän.
Vie minut takaisin!
Anteeksi. Oletko kunnossa? - Soitan takaisin.
Mike, minä hoidan tämän. - Ei, odotan sisällä.
Meidän täytyy puhua. - Vie pyörätuoli sisälle.
Miltä niskasi tuntuu? - Sano, mitä täytyy.
Onko totta, että valehtelit Jasonille? - On.
En voi uskoa tätä. Mikä opettaja sinä oikein olet?
Väitit olevasi minua parempi, mutta teet näin. Mikä sinua vaivaa?!
Olen kamala ihminen. Voitko lähteä nyt?
En. Haluan tietää, mitä teemme tälle. - Sain potkut. Eikö se riitä?
Entä näytelmä? Minä välitän siitä näytelmästä ja pojastani.
Nyt sinä välität, kun kaikki on pilalla. Olen täällä sinun takiasi.
Hän ei olisi kirjoittanut näytelmää, jos et olisi ollut alkoholisti-
joka purki vihansa poikaansa vaimonsa kuoltua.
Onko tuo syy tähän? Uskotko sen? - Älä yritä kieltää sitä.
En juo alkoholia. En ole juonut kouluvuosieni jälkeen.
Jasonin äiti ei ole kuollut. Olemme eronneet. Hän asuu Teaneckissa.
Hän sanoi, että se perustui hänen elämäänsä. - Sittenhän se on totta.
Yksikään kirjailija ei ole koskaan keksinyt asioita.
Uskotko, että hän muuttuu hirviöksi? Olet äidinkielen opettaja-
mutta olet silti niin naiivi. Etkö tunnista faktaa ja fiktiota?
Siksikö panit häntä? Luulitko, että hän on lordi Byron?
Et tunne minua! - Nyt tiedät, miltä minusta tuntuu.
Marilyn Avenue. - Et voi paeta tätä.
Kyllä voin.
Jätä viesti.
Täällä on Carl.
Käyttäydyin kamalasti. Sinulla on oikeus olla vihainen.
Mutta soita minulle. Tämä koskee näytelmää.
Jätä viesti.
Soita minulle. Lupaan, etten petä sinua enää. Olen täysin rehellinen.
Kerron sinulle syvimmän salaisuuteni.
En ole kertonut sitä kenellekään. Sondheimin koe-esiintymiseni...
Valehtelin. Minulla oli sellainen, mutta kun menin sisään-
ja näin hänen istuvan siellä ja katsovan minua... en saanut henkeä.
Luulin, että kuolisin. Ennen pyörtymistäni muistan-
Sondheimin kasvojen hämmästyneen katseen-
ja äänen joka sanoi: "Hänen nimensä taitaa olla Ka-penis."
Se oli elämäni kauhein kokemus.
Siinä se nyt oli. Olen alastomana edessäsi.
Pyydän. Tule auttamaan minua.
Linda, saan hermoromahduksen!
Rintaani koskee ja saan hermoromahduksen. Soita minulle!
Carl on sairaalassa. - Mitä? Mitä tapahtui?
Hän romahti harjoituksissa ja lapset soittivat ambulanssin.
Onko hän kunnossa? - Se ei ollut sydänkohtaus. Stressiä.
Hän ei voi viedä näytelmää loppuun ja ensi-ilta on parin päivän päästä.
Tehtävää on valtavasti ja tarvitsemme ne lipputulot.
Jonkun täytyy tulla auttamaan.
Soita Jasonille.
Hän ei suostu auttamaan ilman loppua. Emme pysty siihen.
Taidat tajuta, mitä tarkoitan. Se ei ole paras vaihtoehto.
Annoit minulle potkut! - En vielä. Jos suostut auttamaan-
pääset muodollisella rangaistuksella, kuten kahden viikon erotuksella.
En voi. - Sinä aloitit tämän.
Aiotko antaa muiden maksaa sinun virheistäsi?
Sinua tarvitaan. Lapset tarvitsevat sinua. Ole opettaja!
Sinä et kuulu luokkahuoneeseen, jos et pysty siihen.
Harkitsen asiaa. - Odotan, että saavut kolmelta.
Tämä on viimeinen mahdollisuutesi.
Neiti Sinclair, haluan panna sinua pöydälläsi!
Voi rakas äitini, miten saatoit...
Kovempaa! Sen pitää kuulua taakse asti. Kovempaa!
Voi rakas äitini, miten saatoit hylätä minut niin julmaan...
Luojan kiitos. - Kuunnelkaa! Neiti Sinclair hoitaa tämän.
Mutta istun eturivissä enkä halua pelleilyä.
Tuliko selväksi? - Kyllä, herra Pelaski.
Voisiko joku kertoa, missä olemme?
Teemme uutta loppua. - Uutta loppua?
Carl kirjoitti sen. Hän työskenteli sen kanssa ennen romahdusta.
Kirjoittiko Carl sen? - Kunhan kukaan ei tapa itseään.
Okei, tehdään tämä.
Voitko antaa ohjeita?
Sinuun koskee. Todella syvästi.
Voi rakas äitini, miten saatoit hylätä minut näin julmaan kohtaloon?
Isä, joka ei rakastanut minua, maa- ilma johon en kuulu. Haluan kuolla!
Ei, sinun täytyy elää! Elää!
Lopettakaa! Molemmat.
Miksi? Tämä loppu on perseestä.
Isovanhempani tulevat Tucsonista asti katsomaan tätä paskaa.
Tämä ei ole Jasonin näytelmä. Tämä on täyttä paskaa.
Missä Jason on? Haluamme Jasonin emmekä tuollaista ämmää.
Viikon jälki-istunto, neiti Anderson!
"En voi tarjota mitään muuta kuin oman sekavuuteni." Jack Kerouac.
Tulossa!
Ei! - Jason, älä jätä minua ulos.
En lähde ennen kuin puhumme.
Voinko tulla sisään? - Voit.
Saanko lasillisen vettä?
Tulin pyytämään palvelusta. Uutta loppua.
Ei. Uusi loppu? - Pyydän, Jason.
Onnellinen loppu, vai? Se ei ole tarinani. - Olen huonossa jamassa.
Laita uusi loppu "Kauppamatkustajan kuolemaan". Pitääkö hänen kuolla?
Tämä ei auta. - Kaikki on päin vittua ja se on sinun vikasi!
Haluan tappaa itseni. - Se ei ole ratkaisu, Jason.
Miksi luulet, että tiedät kaiken?
Kuka sinä oikein olet? Yksinäinen, vanha nainen-
joka saa kiksit teinien kautta.
Luuletko, että vaikutat heidän elämäänsä lukemalla Emersonia?
Olet pelkkä vitsi. Sinua ei kunnioiteta.
He unohtavat sinut heti koulusta päästyään.
Kai...
Ajattelin loppuasi ja tajusin, että en tajunnut jotain-
kun luin sen aiemmin.
Loppu oli paska. - Mitä?
Kaikki tappavat itsensä? Onko se ratkaisu?
Älä jaksa! Mitä sinä oikein luulet?
Sanoit, että rakastit sitä! Oliko se valhe?
Teen virheitä, kuten tiedät. - Nyt riittää.
Joskus ei voi paeta, mennä oikeus- tieteelliseen eikä tehdä itsemurhaa.
Joskus se täytyy vain kestää. Etkö voi edes yrittää?
Voitko kuvitella toisen lopun-
jossa kaikki eivät kuole?
En! Painu helvettiin!
Uusi loppu
He tulevat vihaamaan tätä. Tämä on ihan paska.
En pysty tähän. En muista repliikkejäni.
Sano ne kuten harjoittelimme. Kaikki menee hyvin.
Kiitos.
Okei, viisi minuuttia.
Olette olleet todella ahkeria. Osaatte tämän. Pärjäätte upeasti.
Teidän pitäisi olla todella ylpeitä itsestänne. Minä ainakin olen.
Hei, yön lapset! - Herra Kapinas, sinä tulit!
Mikään ei olisi voinut estää minua. - Rakas Lindani.
Olen ikuisesti kiitollinen kaikesta avustasi ja ymmärryksestäsi.
Eipä kestä. Miten voit? - Paljon paremmin. Olen levännyt.
Lääkkeet on otettu ja olen valmis jatkamaan. - Kaikki on hallinnassa.
Olemme tehneet ahkerasti töitä. - Olen tehnyt tämän useasti.
Mene istumaan ja nauti näytelmästä. - Nyt on aika!
Rakkauden rukouspiiri? - Juuri se.
Tulevat Tony-voittajani, hengittäkää syvään.
Päästäkää se ulos! Keskittykää.
Ja kuten Meryl Streep sanoi kun näyt- telimme Shakespearea: "Puhu kovaa!"
Täällä me nyt olemme.
Ensi vuonna teemme "Meidän kaupunkimme".
Mikset ole sairaalassa?
Menetkö sisään? - Minua jännittää liikaa.
Ruusut eivät olleet valkoisia, sen on oltava hyvä merkki.
Ei, Jane. Hän kuoli aamulla.
Sanoit, että hänen olonsa parani. - Sitten se paheni.
Ei! - Valitan. Se tapahtui nopeasti.
Hän ei enää herännyt. Sitten hän oli poissa.
En ehtinyt hyvästellä. Mikset tullut hakemaan minua?
Se ei olisi muuttanut mitään. - Olisin voinut kertoa rakastavani häntä.
Pidä itsesi kasassa. Meidän pitää valmistautua hautajaisiin.
En koskaan tuntenut äitiäni. Hän oli kaunis.
Hän rakasti kirkkaita värejä. Tässä ovat hänen suosikkivärinsä.
Vihreät siivet. Vihreää ja kultaa. Aivan kuten hänen silmissään.
Mukava tavata, olen Margaret.
Kuulitko minua? Käskin siirtyä!
Hemmetti, Jane!
Se en ollut minä.
Äiti, olen valmis.
Kyllä, seuraa minua. Et koskaan kuulu tähän maailmaan.
Jätä kaikki kipu, pelko ja yksinäisyys taaksesi.
Voimme olla ikuisesti yhdessä.
Jane! Pyydän, kuuntele minua! - Ulos! Tuhosit koko elämäni.
Tiedän tehneeni virheitä, mutten voi muuttaa tapahtunutta.
Pyydän. Anna minulle mahdollisuus.
Tiedän, että haluat paeta ja rangaista minua. Ansaitsen sen.
Sinä olet se hirviö enkä minä. - Tiedän sen.
Mitä helvettiä tuo on? - Jason...
New Yorkissa näytelmää ei yritetty tuhota. - Se on yhä näytelmäsi.
Pilasit koko tarinan tarkoituksen! - En tiennyt, mitä tehdä.
Olen pahoillani. Olen todella pahoillani.
Älä anna virheideni seistä menestyksesi tiellä.
Kirjailija!
Hän tarkoittaa sinua.
Mene nyt.
Siellä hän on!
Neiti Sinclair? Hyvin tehty.
Kiitos. Pyydän anteeksi käytöstäni.
Se ei ollut minunkaan hienoin hetkeni. - En olisi saanut uskoa sitä.
Se oli naurettavaa. Olen todella pahoillani.
Hyväksyn anteeksipyynnön. Se on tavallaan totta.
Näytelmä siis. En ollut hyvä isä.
Olin paljon poissa ja painostin häntä tekemään haluamiani asioita.
Teit varmasti parhaasi. - Seurustelin hullujen naisten kanssa.
Yksikään ei ollut irlantilainen. Taiteilijan vapauksia.
Me opimme virheistämme. - Niin.
Onnea kaiken kanssa. - Kiitos.
Niin Linda Sinclair jatkoi elämäänsä opettajana.
Mutta hän alkoi käyttää modernia lähestymistapaa.
Yritetään luovaa kirjoittamista nyt, kun olette lukeneet.
Haluaisin, että kirjoitatte uuden lopun "Meidän kaupungillemme".
Se voi olla mitä tahansa. Antakaa mielikuvituksen laukata.
Hän näki usein tri Sherwoodin mutta hän pysyi tarpeeksi kaukana-
nuoren pojan isästä, jonka kanssa hän oli häpäissyt itsensä.
Se on hyvä omaelämäkerta. Voit lainata sen minulta. - Oletko fani?
Conan Doylenko? Tietysti. - Niin minäkin. Lapsesta asti.
Ja se oli loppu.
Miten voit? - Melko hyvin, kiitos.
Haluaisitko mennä kahville?
Hän tietenkin kieltäytyi.
Miksei?
He puhuivat todella yleisiä asioita.
Hän teki outoja asioita. Kerran hän piti pihakirpputorin-
ja myi kaikki Ellery Queenin ensipainokseni.
Silloin tiesin, että avioliitto oli ohi.
He eivät puhuneet pojasta. - Jasonilla menee todella hyvin.
Hän on kirjoittanut uuden näytelmän. Hän on lastenteatterissa.
Et ehkä huomaa referenssejä Orwelliin ja Kafkaan.
Upeaa. - Voinko olla rehellinen?
Tiesin. Nyt se tulee.
Koko tämän kävelyn ajan-
olen ajatellut, että harrastit seksiä poikani kanssa.
Ymmärrän, että se vain tapahtui, mutta...
Yritän vain sanoa-
että minusta olet silti melko upea. Niin.
Ja jos se ei ole liian outoa-
Walter Mosely on Wilkesissä ensi viikolla, joten voisimme...
Linda Sinclair, mitä sinä oikein teet?
Kuulut kotiin. Yksin.
Et halua mennä tuonne julmaan maailmaan.
- Linda... - Hei, Linda.
Näytät upealta. Oletko valmis?
Olen. - Linda, kuunteletko sinä? Älä ole typ...
www.O P E N S U B T I T L E S.org www.primetext.tv